VÕLUROHI
Noh, jookse palli järele! - Aga sina ju lõid ta sinna.
Jah, mina, aga sinust põrkas.
Kardad, kardad! Argpüks, kardab koera!
Miks sa kodus istud? Üksi! - Niisama.
Vaata, Mitja, ära neid tablette puutu.
Need on võlutud. - Kui vahva!
Jaa! Kui sööd sellise tableti, kohe kivistud.
Miks sina siis kiviks ei muutu? - Kiviks muutuvad ainult lapsed,
aga täiskasvanutele on see lihtsalt ravim külmetuse vastu.
Aga kas koerad kivistuvad? - Jaa, Mitja, kivistuvad, ja kuidas veel!
Mida sa soovid? - Ma tahan küsida.
Teid on koer ilmselt ära tüüdanud? - Miks siis?
Hirmus vana teine, ainult uriseda suudab.
Ei, poiss. Dick on minu sõber. Ta päästis mu elu. Aga juhtus see nii...
Ja tuligi Dick piirivalve teenistusest maha kanda.
Tähendab, et see on kangelaskoer. - Aga mida sina siis mõtlesid?!
Anna siia! Nüüd hakkan mina joonistama. - Anna kriit tagasi!
Kommi tahad? - Mida?
Noh, anna!
Näed, maiusta! - Viska minema, ära söö!
Muidu muutud kiviks.
Miks sa niimoodi kõigile kallale tormad? - Ära pahanda, Valer.
Ma annan sulle homme ðokolaadi. - Aga mulle?
Aga sulle jäätist.
Ja sind kostitan vorstiga.
Mitja, ega sa juhuslikult mu tabletti pole näinud?
Nägin, vanaisa. Siin see on. Sinu võlutablett.
Pole see üldse võlutud, ma tegin nalja. Näed, ma olen jälle terve.
Ja enam pole mulle mingeid ravimeid tarvis.
Vanaisa, vaata!
Miks ta ütles, et tegi ainult nalja?
Jutustas Pastella